(1 Kor 13,11-13)11 Ko sem bil otrok, sem govoril kakor otrok, mislil kakor otrok, sklepal kakor otrok. Ko pa sem postal mož, sem prenehal s tem, kar je otroškega. 12 Zdaj gledamo z ogledalom, v uganki, takrat pa iz obličja v obličje. Zdaj spoznavam deloma, takrat pa bom spoznal, kakor sem bil spoznan.
13 Za zdaj pa ostanejo vera, upanje, ljubezen, to troje. In največja od teh je ljubezen.
(spodnja podvprašanja so samo v pomoč, če se kdo noče omejevat, naj jih ignorira
![Cool 8)](./images/smilies/icon_cool.gif)
- Primerjava med pričakovanji pred poroko in realnostjo
- Ali so sedanja pričakovanja večja/manjša od tistih pred poroko?
- Realen trud za odnos in primerjava s tvojimi pričakovanji pred poroko
- Kakšno funkcijo imaš v zakonu? (si mislil, da boš imel tako, je pričakovana?) Kako funkcioniraš, reagiraš …? Si pobral kakšne nepričakovane vzorce od doma? Imaš kakšne pomanjkljivosti, ki jih nisi pričakoval? Oz. ali si se spremenil?
- Kako si pričakoval, da se boš soočal s problemi v zakonu?
- Ali sedaj drugače gledaš na ljubezen?
- »A bo kdaj bolš'«? Kdaj bo najboljše? Ali je ta čas že bil? Ali čakaš na lepše čase?
Preden bomo začeli, si bomo podelili še na kratko podelili svoje počutje (kako si/sta?)
Lep pozdrav vsem,
Irena & Janez
![Shocked :shock:](./images/smilies/icon_eek.gif)